KULDNE KABJARAUD
Hea inimene. Olen vaene rändaja. Juba kolm päeva pole midagi söönud.
Anna mulle paluke leiba. - Räägid, et anna tükk leiba?
Ainult üks? - Jah, ainult üks.
Aga järsku küsid pärast veel juurde? - Olen ka ühe tüki eest tänulik.
Olgu siis nii, lähme.
Võta! Jäägu see sulle.
Olen tänulik, väga tänulik. Aga ma pole harjunud võlgu jääma.
Mida sa sooviksid omada?
Ja mida sul oleks anda peale minu leivapalukese?!
Ma võin täita iga sinu soovi.
Jaa, mul on soov. - Räägi.
Tahan terve kotitäie kulda.
Kulda? Olgu. - Oota! Ümber mõtlesin!
Kas õnn on siis vaid ühes kotitäies kullas? - Aga mida sa siis tahad?
Kulda, ainult et 10 kotti!
Ei, oota!
Las kõik, mida ma puutun, muutub kullaks.
Jah? Seda tahadki? Olgu, täitugu su soov.
Kuld! Vot see on õnn!
Ja see kõik ühe leivatüki eest!
See juba on midagi!
Mida ma ometi tegin!
Jutustas Pastella